Kom igen.
Vatten?
Kom igen.
Sätt fart.
Released on www.Danishbits.org
Amos - A-M-O-S.
Jenkins - J-E-N-K-I-N-S.
- Har ni någon som företräder er? - Nej.
Tack för att ni vittnar.
Vittnesmålet är viktigt. Ni var ju den ende som överlevde olyckan.
Kan ni börja med att berätta vad som hände den morgonen?
Minns ni när ni åkte hemifrån?
Det var som alla andra dagar.
Jag minns inte om vi hade börjat jobba när det hände.
- Hur tog ni er till jobbet? - I min bil.
Hur var vädret den morgonen? Regn? Oväder?
Om det regnade?
- Det minns jag inte. - Åskade det?
Det vet jag inte.
Fungerade lampan på er hjälm?
Den fungerade, såvitt jag minns.
Men den slocknade som alla andras.
Vad gör du? Gå bort från gruvhålet.
De kan vara djupa. Kom ihåg vad pappa sa.
Det finns ormar och kryp där nere.
- Hej. - Snygga hörlurar. Få se.
- Är det en mp3-spelare? - Den har till och med kamera.
- Vem har pengar. Fram med dem. - Jag har två dollar. Ge mig en öl.
Få se på plånboken. Vilken bunt med pengar.
Ni har haft tur. Gruvarbetarna kommer att bli rika. Det sa pappa.
- Ta emot. - Ni pajar den. Den är helt ny.
- Berätta hur ni har hämtat er. - Det här duger inte.
Ur vägen! - Går det bra?
- Kul att träffas igen, grabben. - Hej, Carl.
Wow, det är ett mirakel.
Vad sägs om en applåd för Amos Jenkins?
Du hade visst problem med minnet när du vittnade.
Ja. Det är lite suddigt.
Du sviker oss väl inte? Det är många som räknar med dig.
- Tio män dog där nere. - Du behöver inte påminna mig.
- Varför stör ni mig i maten? - Du har jobbat i gruvan hela livet.
- Lugn. Jag tar ingens parti. - Underskatta inte hur viktigt det är.
Vi underskattar ingenting.
Den här killen företräder de andra.
Jag försöker bara hjälpa er allihop. Du är ju också ett offer.
Låt mig snacka med facket.
De är som gamar. När något händer samlas de runt kadavret.
Lägg dig inte i.
Annars gör andra det. Alla kommer att vilja påverka dig.
Hej. Vad har ni gjort i dag?
Spelar du fortfarande? - Det är ett evigt skjutande.
Hej, hjärtat.
- Se vad många spel du har. Ge hit. - Lägg av, moster Nellie.
- Mamma... - Ge mig en puss.
Tack.
Köp något till dig själv. De behöver inget mer.
- Det här är det enda jag unnar mig. - Spel ger dem inte Junior tillbaka.
- Amos är hemma igen. Åk och hälsa på. - Det skulle kännas konstigt.
Han ser pigg ut. Bättre än folk säger.
- Har du redan pajat den? - Jag ska laga den.
Den trillade på marken.
- Är vi rika nu? - Har du sett räkningarna? Hurså?
På grund av pappa. Är vi rika nu?
Tja, alla familjer fick lite extra pengar.
- Var det därför vi fick grejerna? - Har någon sagt något?
Nej. De såg bara att den var ny.
Strunta i dem. Stan är full av snorungar.
- Hur länge ska du ha skiten i håret? - Vill du ha lite?
Gå och natta din bror.
- Tack gode Gud för maten. - Amen.
- Hur är det med armen? - Rätt bra.
Vänster sida funkar perfekt. Jag kan nog köra själv nu.
Jag tänker inte hindra dig.
Jag ska nog ringa advokaten som facket nämnde.
Advokater luras. De kan få dig att säga allt möjligt.
Ingen lägger ord i munnen på mig.
Är du säker på det? Vad händer sen?
Ska du vara höjdaren som får Bonford Coal Company att gå under?
Folk dog i gruvan.
Jag skulle hålla mig för mig själv. Säg att du inte minns något.
Försök att börja jobba igen och vara produktiv.
- Hur många block behöver du? - Fem.
Du behöver väl pennor och sånt, också?
- Nå? - Ja, det blir bra.
- Var är pappa? - Han är i Pittsburgh.
Han åkte till kolkonventet i onsdags.
Är det mitt larm?
Jäkla bil...
- Herregud! - Vem gjorde det?
Nu går vi in igen. Kom. Det var bara någon ligist.
Är de arga på pappa på grund av gruvan?
Det kanske bara var ett busstreck.
- Folk på nätet är arga på honom. - Dra inte upp det där.
Nu måste jag byta ut rutan, också.
Det är lugnt.
Mamma kommer vid nio. Hon är på fackmötet.
Jag sticker ut ett tag.
- Jag vill följa med. - Nej, sitt i soffan och se på tv.
Rör dig inte.
Varför följer du efter? Jag kommer snart.
Gå tillbaka, annars får du en smäll.
Gå hem.
- Tänd den. Det är en kvar. - Nej, nej.
- Nej! - Det här är bra grejer.
- Vad är det? - Smällare.
Sitt här.
- Hör ni... - Schyst.
- Det är mammas. - Ge mig en.
Har du hört talas om sexpack? Det här suger.
Det finns inget att göra. Jag ska ta första bussen härifrån.
- Du har väl aldrig åkt buss. - Nej, han åker i flotta bilar.
Dela med er.
- Kan din bror läsa och skriva? - Han kan läsa lite.
Kommer han att kunna knulla tjejer och ta körkort?
- Jag vet inte. - Tänk att bo hos morsan jämt.
Du kanske aldrig får något körkort.
Klockan är nästan sju. Katie sa att vi kunde komma.
- Nu drar vi. - Jag kom ju nyss.
Gruppkram!
- Lägg av! - Beter ni er alltid som bögar?
Kom, då.
Kom, James. Nu går vi hem.
Varför går du konstigt? Ska du kissa?
Kan du inte hålla dig? Kom med här.
Skynda på.
Kom.
Gå bakom trädet.
Kissa.
- Är du och mongot kvar? - Din jävla skit.
Prata högre. Jag hörde inte.
Hoppas att din pappa får fängelse för att ha dödat gruvarbetarna.
- Det var inte hans fel. - Jo, det vet alla.
Du är slödder. Ni vill bara bli rika.
Du! Jag ska slå in skallen på dig!
JT?
James?
Titta inte.
- Vad gör du? - Stå kvar där.
Om du skvallrar, så blir jag arg.
Kom nu.
Kom, då. Vi måste gå.
James, vi måste gå.
Kom, då.
Hej, Sandy. Jag letar efter JT. De skulle väl till Katie?
Han är inte hemma än. Jag har ringt honom en miljon gånger.
Ja. Det är säkert ingen fara.
Visst. Jag ringer när han är hemma. Hej då.
- Detta är Bill. Lämna ett meddelande. - Snälla, ring mig.
Gå och borsta tänderna, James.
- Vad är det? - Jag vill ha efterrätt.
Du kan få en glass, men sen måste du lägga dig.
- Vill du ha? - Nej. Jag är inte hungrig.
Varsågod.
Ni måste börja lägga er i tid innan skolan på måndag.
Skvallra inte.
Vi behöver er tillåtelse att informera allmänheten.
- Går samtalen till röstbrevlådan? - Ja.
Ni svarade på frågor i går, men jag vill fylla i några luckor.
- Har JT många vänner? - Ja. Han deltar i många aktiviteter.
Football, baseboll...
- Är han lycklig? - Ja.
Han blev uppriven när någon krossade min ruta.
I går slog någon sönder min bilruta.
Kan någon vilja skada familjen på grund av olyckan i gruvan?
Det kan jag inte tänka mig.
Känner ni gruvarbetarna?
Har någon betett sig udda eller aggressivt?
- Har ni blivit hotad? - Nej.
Ursäkta mig.
Hon vill inte tro att någon har gjort honom illa.
Är det inte möjligt att han bara har stuckit med en kompis?
- Skojbråkade ni i skogen? - Bara som vanligt.
- Vi pratade och skrattade. - Slogs någon?
Nej, vi skojade bara.
De andra sa att du hade med öl.
- Var det den enda alkoholen? - Nej, det fanns whiskey, också.
När killarna hade stuckit, såg du JT komma tillbaka?
Nej.
Han gick tillbaka för att hämta whiskeyn.
Du måste ha sett honom.
Jag såg honom inte. Jag hade nog redan gått.
Är det något du inte berättar?
Nej.
- Låt oss välkomna Amos tillbaka. - Tack.
- Vi har en liten överraskning. - Nej.
Ta det som blev över.
Tack. Då blir nog pappa glad.
- Hur har du haft det? - Rätt bra.
Det var en jobbig stämning här. Det är bra att du missade det.
Om du behöver någonting
- eller vill gå på bio, så får du höra av dig.
- Det går inte. Jag kan inte röra mig. - Jag menade inte så.
Jag är inte riktigt mig själv än.
Det tar nog ett tag.
Det var trevligt att träffas.
Ni såg alltså aldrig Bill Doyle eller andra chefer slå av en monitor?
- Var snäll och svara. - Nej.
Jag såg ingenting med någon monitor.
Okej. Nu vill jag fråga er om koldammet.
Hörde ni om ett gräl mellan Junior Briggs och Bill Doyle?
Junior sa att han inte ville gå ner i gruvan när det var så dammigt.
Det har jag inget minne av.
Minns ni om Doyle tillrättavisade
- eller hotade Junior för att varna andra för dammet?
Minnet är suddigt på den punkten.
Om vi gav er lite tid
- tror ni att ni kan dra er till minnes något om händelsen?
Ja, jag kan försöka, men jag lovar ingenting.
Häng inte läpp. Jag bråkade inte. Jag hade ju en familj att försörja.
Du slog bara i huvudet. Det går inte att jämföra.
- Vad är det? - Jag fick den när du var inlagd.
Det går bra ihop med cigaretten.
- Vad är det som låter? - De letar efter Doyles son.
Jag ska ta lite luft.
Du behöver inte hålla tal och tacka. Det gör polisen.
- Polisen har ju sitt jobb att sköta. - Du behöver inte leka chef i dag.
Jag vet inte vad jag ska göra. Det känns så främmande.
Vem är det?
Amos?
Bill Doyle...
Tack för att du kom. Jag uppskattar det verkligen.
Jag vill hjälpa till om jag kan. Jag beklagar verkligen.
Du jagas väl av journalister. Du ses som en riktig hjälte.
Jag vet inte det.
Det är skönt att se dig på benen.
Ta det lugnt med käppen, nu.
Bill, det slog mig...
Om du behöver något, så har vi bibelstudier varje tisdag.
Jag har inte mycket tilltro till Gud längre.
- Det förstår jag, chefen. - Var rädd om dig.
- Amos bjöd mig till bibelstudier. - Jaså, var det han.
FÖRSVUNNEN
Det har inte skett några framsteg i sökandet efter JT Doyle.
Efter en månad har man inga spår.
Polisen vill inte gå in på om de har någon misstänkt.
Föräldrarna Bill och Diana Doyle har vädjat till allmänheten.
Ring oss om ni har någon information.
- Amos Jenkins, hur är läget? - Hej.
- Hur är det? - Jag ska sticka nu.
- Var rädd om dig. - Hur är det med dig?
- Behöver du folk till morgonskiftet? - Vad menar du?
Jag vill jobba, Gus.
Du kan inte gå ner i gruvan. Du måste gå en ny kurs.
Jag ber inte om allmosor. Kan du inte låta mig gå ner?
Kan du med datorer? Du kanske kan jobba på kontoret.
Jag är inget vidare, men jag lär mig.
Tack. I dag fick vi mycket gjort.
- Bill, kan du stanna en stund? - Visst.
Det ska göras en intern utredning.
Vi har redan börjat kika på hur allt gick till.
Med tanke på vad vi har upptäckt bör du skaffa ett eget ombud.
- Visst. Jag förstår. - Du blir avstängd under utredningen.
Vi vet att du har det tufft just nu, Bill.
Jag är ledsen, men du måste sluta vid månadsskiftet.
Sen får vi se hur det går.
- Jag följer dig ut, John. - Var rädd om dig, Bill.
- Du är en lyckost som har gungor. - Jag vet.
Det som hände i skogen...
- Det var en olyckshändelse. - Ja.
- Som det som hände med pappa. - Ja. Han kom inte hem.
Precis, det var inte meningen.
- Mamma var ledsen och grät. - Du vill väl inte att hon ska gråta?
Förstår du? Du måste hålla tyst.
Var är den där pojken?
Glöm den där pojken.
- Lovar du att hålla tyst? - Ja.
Jag ger dig inte fler annars.
- Förstår du? - Ja.
Hej då, Georgie.
- Varför kom du så sent? - Förlåt. Jag jobbar.
Jag tog en macka. Jag är nöjd.
VI BER FÖR GRUVARBETARNA
PAPPA JOBBAR I GRUVAN
FBI UTREDER GRUVBOLAGET
JOHN ELBERT OCH BILL DOYLE ÄR SVIN
Tre meteorologer svär att blixten slog ner kl. 06.28 och kl. 06.29.
- Det var kraftiga nedslag. - Då kan folk sluta leta syndabockar.
De pratar om allmänfarlig vårdslöshet.
- Tänk på vad du säger till folk. - Visst.
Jenkins snackar inte och är inte med i grupptalan.
- Det är bra för dig. - Jag kan behöva lite goda nyheter.
Försök att inte oroa dig.
Mr Jenkins, detta är Joel Kitts vid Wexler, Burns and Kitts.
Vi är specialister på kolrelaterade skador.
Carl gav er mitt kort för ett tag sen och jag har försökt att få tag på er.
Jag företräder flera familjer i grupptalan mot gruvbolaget.
Vi har ett möte för offrens familjer på Sherry's Diner måndag kl. 19.00.
Ni borde komma. Ni kan hjälpa familjerna.
Mitt nummer är 555-7653.
Här har vi bibelstudier. Vi har börjat.
Jag vet. Jag... Jag...
Vill ni slå er ner? - Kan någon göra plats åt henne?
Det kan jag ordna.
Tack.
Tusen tack. Jag ber om ursäkt.
Ni är varmt välkommen. Vi ber för er son.
- Ni måste ha det svårt. - Tack.
Veckans ämne är vikten av att prata om sina svagheter.
Vi fortsätter att gå runt. - Det var din tur, Nellie.
Ja. Det är svårt för mig att prata om mina svagheter
- för det är inget som man pratar om hemma.
Jag försöker bara verka glad
- och stark för syrrans och hennes söners skull, som ni förstår.
Jag har bett mycket de senaste månaderna. Det är jobbigt.
Min lillasyster miste sin son i olyckan. Hon har varit deprimerad.
Frun, har ni svårt att andas? Mår ni bra?
- Behöver ni ta lite luft? - Jag mår bra. Förlåt.
- Jag får inte luft. - Ni flämtar. Jag hämtar en påse.
- Nej, snälla res er inte. - Ni kan dricka vatten i korridoren.
Ja, det ska jag göra. Tack så mycket.
Ni behöver inte resa er.
- Amos? - Javisst. Förlåt.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Det har varit svårt sen jag vaknade ur koma.
Jag tackar Gud för att jag lever.
Men jag vill bli mig själv igen och att allt blir som det var.
Jag vet inte vad jag ska ta mig för.
Vi miste tio män och jag får dem inte ur skallen.
Det är tufft att vara den ende som är kvar.
- Mår ni bättre? - Nej, inte direkt.
- Jag kan skjutsa er om ni vill. - Jag behöver bara hämta mig.
Det var fint, det där ni sa.
Det måste vara skönt att ha folk att prata med.
Jag har inte sagt så mycket på hela året.
Vi har inte blivit presenterade.
- Du heter väl Amos? Diana... - Trevligt att träffas, frun.
- Jag klarar inte att köra. - Jag är inte den bästa av förare.
- Du klarar väl att få hem mig? - Ja, det gör jag.
- Det är uppe till höger. - Jag vet var ni bor.
Stan är ju inte så stor.
Har de inget att gå på?
De hittade en rymling förra veckan, men det var inte han.
- Vad säger folk i stan om det? - Alla är väldigt ledsna.
Här framme.
- Jag följer er till dörren. - Nej, det går bra.
Den krånglar.
- Får ni hem bilen? - En av Bills killar får hämta den.
Då så. Tack så mycket. Hej då.
- Såg du de nya bilderna hos polisen? - Ja. Det var inte han.
De förhörde en knarkare, men det gav inget.
- Han var väl oskyldig. - Ja, Peterson sa det.
Allting rinner bara av dig.
- Hur sa? - Du ser nöjd ut när du steker kött.
Ja, du lagar ju ingen mat. Då får vi leva på chips och lökdip.
Ja, förlåt. Jag har annat att tänka på.
Jag kan inte kosta på mig att sitta och sörja.
Och jag kan inte kosta på mig att dränka mig i arbete.
Jag försöker göra något produktivt.
Det är hemskt att se dig bryta ihop.
- Vi vet inget, men du har gett upp. - Det har jag inte!
Tabletterna, cigaretterna... Du måste skärpa dig.
Mrs Doyle...
- Jag menade inte att skrämma er. - Nej, ingen fara.
- Vad gör ni här? - Ett nytt paket.
Stå inte här för länge. Det kryllar av galningar så här sent.
Det är inte mycket som skrämmer mig längre.
Jag kör runt på nätterna.
Jag tror att jag kanske ska få syn på honom någonstans.
Det är knäppt. Det är rent vansinne.
Nej, det är inte knäppt.
Vad gör du här? Det är ju så sent.
Jag kan inte sova. Jag skulle köpa medicin.
Får jag göra så här?
Förlåt.
Snälla, be inte om ursäkt.
- Vad är det du donerar? - Gratis trädgårdsarbete.
Det låter bra. Min trädgård ser hemsk ut.
- Vad heter ni? - Diana Doyle.
Jag måste skriva det på lotten.
Lycka till.
Jag har aldrig varit på ett motell.
Vi tog in på motell i high school.
De äldsta hyrde rummet, sen kom resten med öl.
- Är allt som det ska? - Ja.
De kommer hitta honom, frun.
Kalla mig inte "frun".
- Tänker du gå in? - Nej. Jag hade bara vägarna förbi.
Varför jobbar du där?
Jag gillar att jobba. Kol är det enda jag kan.
Det får dig att verka korkad.
Ska de tro att du är på deras sida?
Det här är stort. Fattar du inte det? Din dumma jävel.
Gillar du att titta på? Undrar vad Junior skulle säga om han såg dig.
- Dra åt helvete. - Nu är du dig själv igen.
Jag har hört intressant skvaller.
En arbetare sa att du var på bibelstudier i tisdags.
Ja, jag har varit där två gånger.
Det är bra om det hjälper.
Är det gruppen som Amos Jenkins bjöd mig till?
Ja, just det.
Du vet väl att FBI pratar med honom?
Det verkar konstigt om du pratar med gruvarbetare.
Jag struntar i vad folk tycker.
Tänk efter lite, Diana. Det ser illa ut.
Bunny och Sandy sa att du undviker dem.
Jag orkar inte med deras medlidande och medömkande.
Det är inte medlidande. De vill bara titta till dig.
Apropå Sandy hörde jag att du har anlitat en advokat. Greenbaum...
Bolaget rekommenderade honom.
Varför behöver du en advokat?
Jerry har ingen advokat.
Går bolaget inte i god för dig längre?
Jag är mer utsatt än jag trodde.
- Vad betyder det? - Det är inte mitt fel.
Jag gjorde bara som de sa åt mig
- och drog in en massa pengar på kuppen.
Du gjorde rätt som höll mig utanför för det är vidrigt.
Struntar du i att jag blir syndabock?
Det berodde ju inte på ett blixtnedslag.
Säg vad du vill, men du gillar bilen och dina kläder. Spela inte oskyldig!
Har min fru satt dig i arbete?
- Ja, hon vann lotteriet. - Jag hörde det.
- Bill... - Owen...
- Vad heter du mer än Owen? - Owen Briggs.
- Du går i JT:s skola, va? - Ja.
- Är du Juniors son? - Ja.
Du är lik honom.
- Hur är det med din mamma? - Bra.
Jag vill få bort alla utemöbler. Flytta ut dem till bakgården.
Jag vill rensa ur det här hörnet.
- Gillar du att cykla? - Ja.
- Har du någon cykel? - Nej.
Jag hade det, men den är för liten.
Bill!
- Bill, ta fram den gamla cykeln. - Vilken?
Den gamla blå. JT har ju en ny. Den samlar bara damm.
Kolla, så att den fungerar.
Då så. Bra.
Vi ses på lördag.
- Hur känns däcken? - De är bra.
Då så...
- Är det säkert att det går bra? - Ja. Cykla försiktigt.
Hör du!
- Hur kom du in? - Jag hoppade över diket.
Här kan du inte vara. Det är farligt.
- Du går nu. - Ja, det artar sig.
- Tar du hand om din mamma? - Ja.
- Kan du berätta vad du vill? - Inget. Jag bara tittade mig omkring.
- Hittade du något? - Nej.
Kan du ta med mig ner i en gruva?
Man kan inte gå för långt in.
- Är det här nummer tre? - Nej. Den gruvan är stängd.
- Saknar du din pappa? - Ja.
- Jag tror att James har glömt honom. - Nej, han har inte glömt.
Din bror är listig. Han är smartare än du tror.
Slå på lampan.
Balkarna håller upp taket. Gruvan är 1,5 kilometer djup.
- Ser det ut som i nummer tre? - Den var mycket större.
Såg du min pappa dö?
- Var du nära honom? - Ja, jag var nära honom.
Vi tog hand om varandra och hjälptes åt med andningsapparaterna.
Ni fick inte luft, va?
Det var besvärligt.
Varför överlevde du? Gjorde du något annorlunda?
Jag hade nog bara tur.
Det var rätt bortkastat. Jag har ju ingen familj.
Du har ju din pappa.
Det förstås.
Hur tror du att det känns att dö?
Det var ingen som led där inne.
Hör du vad jag säger?
Kom nu. Jag ligger illa till om de hittar oss här.
Öppna dörren åt mig.
- Vilken knapp? - Den där.
- Tvätta inte håret med tvål. - Det är så jag gör.
- Jag ska hjälpa dig. - Jag vill inte ha det rosa kladdet.
Häll inte det i mitt hår.
- Kom hit. - Jag vill inte.
Säg inte emot mig. Säg inte nej.
- Nu fick jag i ögonen! - Skölj av dig.
Skölj ur det.
- Går det bra? - Jag har dig.
- Orkar du? - Jag har dig.
Kom igen. Lägg av!
Det där var ynkligt.
Vänta på mig.
Ingen hänger där längre.
Om du är rädd, kan vi låta bli.
- Har han gjort det igen? - Ja.
Det är tredje gången den här veckan. Han är så spänd.
- Vad är det med honom? - Du kanske ska sluta dalta med honom.
Män pratar aldrig om sina bekymmer. Ni håller allt inom er.
Lägg av.
- Du ska väl jobba i dag? - Ja.
- Dröj dig inte kvar. Åk hem direkt. - Visst.
- Hur ska jag vika dem? - Frälsningsarmén bryr sig nog inte.
- Ni slänger väl inte JT:s saker? - Nej, bara gammalt skräp.
Jag behåller allt som räknas.
Jag kan inte ändra hans rum. Jag flyttar ingenting.
Gud! Den här köpte jag samma år som jag gifte mig.
Ja, den ser gammal ut.
Tänk vad man spar på helt utan anledning.
- Har ni varit i en kolgruva? - Nej.
Ett studiebesök när jag pluggade räckte för mig.
Det var så att jag fick cellskräck.
Jag var nere i en gruva häromdagen. Min pappa dog i nummer tre.
Jag ville se hur det såg ut där han dog.
Vi behöll några av pappas skjortor.
Vi valde en var jag, mamma och James. Vi har på oss dem ibland.
Vem kan det vara?
Jag kommer strax.
Vi pratar aldrig om din son.
- Jag vill inte besvära dig. - Men det kan du.
Det är bara...
Jag vill inte prata om det. Jag tänker på det hela tiden hemma.
Så det här är semester från det.
Ja.
Amos...
Jäklar.
Varför kan du inte lyfta på armen?
Rollerna är ombytta. Jag hjälpte dig för några månader sen.
Vi är ena riktiga invalider.
Ta din medicin. Hostan går inte över av sig självt.
- Vill du ha syrgas? - Jag tar den senare.
- Ska jag släcka? - Ja, gör det.
Ge mig en dubbel, Patty.
Varsågod. Den är från Bill Doyle.
- Från Bill Doyle? - Ja.
- Hur är läget? - Hejsan.
- Låt mig bjuda dig på ett glas. - Vi tar en runda.
- Ge Amos en dubbel. - Nu super vi ner honom.
Du gör oss väl inte arbetslösa? Vi är ett döende släkte.
Ja. Jag borde ligga i graven med de andra.
- Kommer du att hjälpa oss? - Ja, jag hjälper er, Jerry.
- Du blåser oss väl inte? - Om något är fel, stänger de gruvan.
- Du gillar att sätta mat på bordet. - Vi behöver jobba.
- Ta en med oss allihop. - Skål för Bonford Coal.
- Trivs du på high school? - Ja.
- Det har varit ett konstigt år. - Det kan jag förstå.
- Har du fått bra kompisar? - Ja, vars.
Jag är inte populär, men jag har några bra vänner.
Det är ju allt man behöver.
Folk med många vänner är inte särskilt intressanta.
Var ni populär? Det kan jag tänka mig att ni var.
Jag var cheerleader, så det gav en del uppmärksamhet.
- Hur var han den där fredagen? - Vem då?
JT.
Jag vet att du var i skogen med honom och killarna.
Han flamsade omkring. Han hade kul med smällarna.
- Hade han kul? - Ja.
- Ni skämtade och hade kul. - Ja.
Var han lycklig? Minns du det?
Ja.
Vad bra.
Förlåt. Jag borde inte ha frågat om det. Det var inte schyst.
Vill du låna badrummet?
- Ska du vittna igen? - Ja. Jag hoppas att det räcker sen.
- När blir det? - Jag vet inte.
Om två veckor.
Vad tänker du säga?
Pappa vill inte att jag säger något som skadar bolaget.
- Vad vill du göra? - Vad menar du?
- Gör du alltid som han säger? - Nej.
Om något var fel, så borde du säga något.
Jag vill inte göra ditt liv jobbigare än det är.
Du borde tänka på dig själv.
Är inte ditt liv jobbigt? De har gjort dig till en krympling.
- Du tiger och jobbar där. - Vad gör det dig?
- Gör det inte för min skull! - Varför får jag inte vara snäll?
Du är alldeles för engagerad. Ska jag föreställa din flickvän?
- Nej, det vore under din värdighet. - Jag har en familj!
Har du?
- Diana, jag... - Det var elakt.
Diana, kom igen.
Det här liknar en grotta.
Gardinerna är äckliga.
Ska jag steka skinka åt dig?
Du kan få bönor till.
Jag frågade om du vill ha skinka.
Vad är det?
Jag vet att du inte har skvallrat. Du är duktig.
Ja. Kan jag få prata med Joel Kitts?
Det här är Amos Jenkins.
- Ska ni inte hälsa? - Hej.
- Är ni hungriga? - Vi åt flingor.
Vilken svinstia! Kan du städa hos andra, men inte här?
Jag såg din chef hos frisören.
Jag tycker synd om henne. Att inte veta måste vara hemskt.
- Kommer Bill Doyle råka illa ut? - Förtjänar han inte det?
Inte om det var ett blixtnedslag. De är inte så hemska.
- Paret Doyle? - Ja.
För att de gav dig en cykel?
Allt som jag och din far gav dig, då?
- Varför är du så jävla sur? - Ta inte den tonen med mig.
Vad är det med dig?
- Du dagdrömmer. Jag behöver hjälp. - Det här suger!
Vart ska du?
Ser man på.
- Vill du ha en milkshake? - Ja.
- Ge honom... - Vad vill du ha? - Choklad.
Vad du är tystlåten.
Du... Är allt som det ska?
Hej. Jag visste inte att du skulle komma.
Var mängden koldamm ett problem före olyckan?
- Ja. - Vem tog upp det?
Det gjorde vi alla. Men Junior var den som klagade mest.
Han kom några dagar före olyckan
- och sa att om de inte skärpte sig skulle han begära förflyttning.
Han var rädd att något skulle hända.
Tog Junior upp problemet med Bill Doyle?
Ja.
Junior sa att Bill hade sagt att det var säkrast att han höll mun.
Vad tror du att Bill menade med det?
Att han inte skulle prata om att det var farligt.
Att inte säga något som kunde göra folk oroliga.
Fanns det en tradition av att tysta ner saker?
Med Junior hittade vi oftast sätt
- att lösa problemen utan att påverka produktionen.
Om ni framförde klagomål, var ni rädda att det fick konsekvenser?
Ja. Det är precis så det ligger till.
- Minns du när du blev räddad? - Nej, inte direkt.
Jag var nog för illa däran.
Minns du inte när männen kom fram till er?
Jag minns bara... Jag minns att de bar mig.
De bar upp mig och jag såg ljus igen.
Det var som om jag fylldes med luft och jag kunde andas igen.
Översättning: Maria Grimstad www.btistudios.com